Subtitles by Zoran B.
Državni neprijatelj No 1 Epilog
PARIS: Porte de Clignancourt September 2nd 1979
!
- Gospodine, inspektore, samo jedno pitanje... - Ništa mu više neće pomoći.
- Koliko vas je bilo ovde? - Mozda 30, ne više.
- Koliko dugo ga pratite? - Znate sve detalje...
- Informisaću vas o svemu. - Da niste napravili neku grešku?
Ne, apsolutno se ne slažem.
- Da li je operacija prošla bez ikakvih komplikacija? - Da. Dva tima su radila na ovome,
detektivi i momci iz komandnog centra.
Poslednje pitanje...
Otvorite vrata. Možemo da vidimo oružje. Imao je dve bombe.
Ispalili smo upozoravajući hitac... Nije hteo da se preda. Nismo imali izbora.
Izgubili bi smo ga da je zamakao iza kruga.
Jojo! Donesi nosila!
Već smo videli sve važno. Idemo.
Sačekaj.
Godina 1973...
...četvrtak...
...osmi...
...mart.
Izjava...
... od Mesrina, Žaka.
Hej, ti klovnu. Misliš da treba prvo da polomim lisice, ili radijator?
Moje prezime je Merin ne Mesrin!
Kao u imenu "Miromesnil", to je sa "s" ali se ne čita.
Dosta je Merin! Razgovarajmo o tvom prijatelju,
- Granžie Arden. - Ne poznajem ga.
Ozbiljno, ne poznajem ga.
- Mister Žak, dobrodošao. - Hey, šta se dešava?
- Izgleda da si se malo ugojio. - Jesi poludeo? Na dijeti sam tri meseca.
- Zaista? Daj da pogledam. - Vidiš?
- Naoružan do zuba. - Da, pretpostavljam da tako treba.
Jasno.
- Žekaj! Gde si pošao? - Idemo, još jedna preko puta.
Na pod! Svi na pod!
Na pod!
Da se niko nije mrdnuo! Leži dole!
Rekao sam ne pomerajte se!
Stavi sve pare u torbu! Požuri! Svi ostanite dole!
Požuri! Požuri! Idemo!
- Dobra devojka. - Idemo napolje! Idemo napolje!
Blagajnica... OK ona me prepoznala... naravno, kad nisam imao masku na sebi, zar ne?
- Identifikovala je tvog pomagača takođe. - Ja vam ne dajem sranja.
Prvo, ne znam nikog od njih, drugo, moji prijatelji uvek nose maske.
Možda ona jede mnogo šargarepe.
Uhvatii smo te vrlo lako.
Stop! Ne mrdaj! Drži ga!
- Priznajete pljačku banke i pokušaj ubistva. - Da, priznajem.
- Ali ne priznajete kidnapovanje. - Ali zašto bih ja priznao nešto
što nisam učinio.
Sasvim je logično da ne priznam nešto što nisam uradio.
Odvešćemo te u zatvor u Kompenju.
Bićeš iza brave... vrlo dugo vremena.
Za tri meseca neću biti tamo. hoćeš da se kladiš?
- Šta je opet? - Moram u WC.
- Izdrži. - Ja sam bolestan! Pretpostavljam da treba da se userem u pantalone pred sudijom?
- Merine, požuri. - Naravno.
Treba li da obrišem svojim dupetom ili šta?
Sačekaj.
Sad možeš.
A šta je s tobom? Šta ti hoćeš? Da li si peder ili hoćeš da pomirišeš moje govno? Pusti me da serem!
Pretpostavljam da treba da se userem ovde? popusti lisice. Ne mogu da dođem do šolje.
Ah, kakvo olakšanje.
Požuri!
Sad se dobro osećam.
Gospodine Merine, ustanite...
Vaša visosti, po zakonu ja ne bih trebao imati lisice na sebi.
To je nasilje nad mojim pravima.
Veoma smešno zvuči kad vi govorite o zakonu.
- Za svoju odbranu vi ne trebate da koristite svoje ruke. - Vaša visosti...!
Dosta! Dosta je Merine!
Svi na zemlju! Ajde!
Otključavaj lisice! Požuri! Miči debelo dupe zidu, ajde!
Niko da se nije pomerio!
Idemo odavde!
Ostanite na podu! Ti ustaj! Pokret!
Na pod!
ruke u vis! Na pod!
Svi licem ka podu!
Idemo!
Brzo za njim!
Ovo neće pomoći vašem slučaju Merine.
- Ne pucaj! - Ne mrdaj odatle!
Pusti oružje dole! Brže!
- Požuri ili ga ubijam! - Polako, polako.
Svi nazad!
- Idemo odavde! - Brže,za njim!
Idi! Idi!
- Zašto si pustio sudiju? - Brže!
Vozi brže!
- Žak! - Pazi!
Dodaj mi pištolj. Nazad ili ću pucati!
rekao sam NAZAD!
Ubiću te, moronu!
Do viđenja, srećno!
Roberta je zakačio metak. Možeš li da ga izvadiš?
Ne znam, moram da pogledam.
Ovde.
- Žak, imam vesti u vezi tvoje porodice. - Kakve vesti?
Tvoj otac je bolestan... Dođi, pogledaj.
Sranje!
Žak Merin možda nije počinio svoj najveći poduhvat, ali juče,
definitivno njegov najsmeliji.
Prvo, izabrao je mesto iz kog će pobeći.
pošto je bio uhapšen u martu ove godine, Merin je rekao da se ne slaže sa presudom.
Znao je da će njegova žalba biti razmatrana u sudu Kampenju.
Kad je stigao pitao je čuvare za dozvolu da ide u WC.
Znao je da je njegov kompanjon ostavio pištolj u WC-u
neprimećen od strane stražara. Oni čak nisu shvatili da je Merin naoružan.
Viknuo je: "Ubiću sudiju..." - To je laž! Nikad nisam to rekao.
...svi francuski policajci sad znaju
da se Žak Merin ima smatrati "Državnim neprijateljem broj 1"
Broj 1. Broj 1!
Zdravo.
Tata to sam ja. Možeš li da me vidiš? To sam ja Žak.
- Žak. - Kako se osećaš? - Došao si...
Mislio sam da bih te mogao posetiti dok su sve banke zatvorene.
Budalo.
- Došao si... Da li si video svoju ćerku? - Ne, ne još.
Nisam bio najbolji sin, ali moj otac je bio ponosan na mene.
takav sam se rodio. oprosti mi.
Takav sam kakav sam.
- To je moja greška. - Ne, ne.
Šta god se desilo ti ćeš uvek biti njen otac.
Znam.
Kao što ćeš uvek biti moj sin.
Da.
Oprosti mi, molim te oprosti mi.
- Mislim da bi trebao da odeš. - Da, idem.
izuzev dece, majke i prijatelja niko drugi nije ovde.
Nije toliki idiot da dođe ovde.
Pariz, septembar, 1973
- Šta je to? Uspomena iz tuče? - Ne, to je od boksanja.
Oh, znači ti si bokser.
Majkl je bokser takođe.
- Znaš li da voziš? - Da.
Planiramo mali posao. Zainteresovan?
Prijavljen ukrade auto. Srebrni Renault 16,
registarski broj je 7791YL75. - Uočili smo pomenuti auto.
Jedinica... imamo auto.
Sranje!
Ulica nije pepeljara, gospodine. Moramo da vas malo uljudimo.
Izađite iz kola i pokažite nam vaše papire, molim.
Ja čekam. Izlazi iz kola!
Ne pružaj otpor! Stavi ruke pozadi! Brzo!
Sranje.
Ajde za mnom.
Stop! Stop!
Izlazi iz kola! Otvaraj vrata! Požuri!
izlazi!
Ne pomeraj se!
Idi već jednom!
Brzo!
Pazi!
Brže! Brže!
Idi!
Napuštamo!
Van puta!
Požuri, voz stiže!
Miči se! Brzo! Uskači!
Niko da ss nije mrdnuo! Tišina! Sedi dole!
Sranje!
U šta buljite? Gledaj u pod!
Znao sam da će on sjebati. On je šupak! Zamalo su nas uhvatili zbog njega!
Ti si uvek najpametniji, a ja idiot. I ostavi me sad na miru!
Na miru? O čemu pričaš?! Panduri ga imaju! Sada taj moron peva sve što zna!
Slušaj me! Ja biram samo one koji znaju da drže svoja usta zatvorena.
Jebi se!
Uvek!
Ako si toliko siguran u vezi toga moraćeš onda da nastaviš bez mene.
Završio sam Merin!
- Onda idi! - I idem!
Vi napolje takođe! Požurite! Napolje!
Inspektor Brusard!
- Da li je potrebno još da čekamo? - Izvestiću te.
- Moji momci su na krovu već 8 sati, a pada kiša. - Znam. imamo dosta vremena.
Moron.
Otvaraj! Policija.
Policija! Zgrada je opkoljena!
Policija! Otvaraj!
- Kuća je opkoljena! - Šta? Šta se dešava?
- Ko je to? Šta hoćete od mene? - Otvori ili ćemo razvaliti vrata!
Jebite se! Ja pripadam Bader Majnhovim!
Sve ću razoriti! Živela revolucija!
Brzo, obuci se! Pokreni se!
Naravno... Danke schon.
Dosta je Žak, izgubio si.
- Ko si da se usuđuješ razgovarati sa mnom na takav način? - Robert Broussard, policijski inspektor.
Aha, Broussard, jedini sa bradom kao mornar. Sve novine pišu o tebi.
Tačno.
- Završimo sa ovim cirkusom. Predaj se. - Kako da ne!
Kako da ti verujem? Provuci svoju Id kartu ispod vrata da mogu da je pogledam.
- I onda bi mogao lepo da me upucaš. -Ili ti mene dok pokušavam da je podignem?
U pravu si.
I šta ćemo onda? Dajem ti svoju reč. Meni možeš da veruješ
Neću pucati. Ajde Broussard, ne oklevaj.
- Ok Žak. - Žekam.
Drži.
I onda?
- Broussard! - Da?
- Imam 2 zahteva. - Nadam se da su razumni...
Prvi je da niko ne dira devojku koja je ovde sa mnom.
A drugi je, treba mi 20 minuta da ovde nešto dovedem u red.
Imaš li još želja? Možda bi voleo kola sa šoferom?
Možda i to poželim. Nisi u poziciji da odbijaš, Broussard.
Jel u redu? Žekam!
Znači dogovorili smo se!
Imaš 20 minuta, Žak. 20 minuta!
Žak, šta ja treba da radim?
Odgovori mi Žak. Mogu li nešto da ti pomognem?
- Šta će mi uraditi? - Donesi mi šibice sa stola.
- Uplašena sam. - Donesi šibice!
Evo ih.
Oni će me uhapsisti. Misliš li i ti da će me uhapsiti? Ne želim da idem u zatvor...
- Smiri se. Polako. - Kako da se smirim, oni će...
Smiri se!
Jesi završila? Dobro si sad?
- Šta će uraditi sa mnom? - Ne brini. Sve će biti u redu.
Samo lagano, tiho...
Šta više čekaš, Merine? Šta pokušavaš tamo da uradiš?
Dali smo ti 20 minuta, ne 40.
Broussard, da li si dovoljno hrabar da dođeš ovde bez pištolja i zaštitnog prsluka?
- Zašto? - Želim da znam, da li smeš to.
I, dolaziš, ili si se uplašio?
Hey! Broussard?
Dobro, u redu onda.
Vidiš? Skidam prsluk i odlažem pištolj.
I onda? Imaš hrabrosti da uđeš bez pištolja?
Kao što vidiš, imam.
Hey ti umetniče, napravi našu zajedničku sliku. Veliki momenat slave inspektora Brusarda!
Ako insistiraš.
Ne pitaš se zašto nisam ubio tebe i tvoje prijatelje?
Mi policajci se ne pitamo, mi delamo.
Zato što je devojka bila ovde. Samo zbog toga... što je ona bila ovde.
Sledeći put neće biti ni devojke ni šampanjca. Samo nas dvojica.
Do sledećeg susreta.
Zatvor de la Santé Pariz, 1973.
Stražar!
- Šta ti treba Žak? - kakv je ovo čovek, taj Pinoče?
- Žileanski general. - General u Žileu?
Cela strana o nekom Pinočeu, a ni reč o meni!
- Bio je policajac. - Policajac? Donesi mi pisaću mašinu.
- Želim da pišem nešto! - U redu, pokušaću.
Idi!
Pinoče. Pinoče!
Okružni zatvor...
" INSTIKT SMRTI" Šta misliš o ovome?
- Ovo je moja knjiga. - Ovo nije knjiga, ovo je smrtna presuda.
Imamo suđenje za 2 meseca i ti objavljuješ roman u kome priznaješ da si učestvovao u 40 ubistava.
U ovom času svi francuski policajci proučavaju tvoju knjigu.
I kad završe, upotrebiće sve iz nje u postupku protiv tebe.
- Onda bi morali u penziju. - Zašto to milsiš?
- Ovo nije istina? - Publika voli zaplet, akciju...
- I? - I ja ne mislim da će porota poverovati
da sam takav idiot, da bih priznao nešto što će me odvesti na giljotinu.
I u očima nacije ja sam zvezda.
Ti zabavaljaš publiku, ali istovremeno je plašiš.
I ako ikako mogu da te ne oslobode, biće im drago.
Ta srednja klasa, tako smešna časna reč.
Dozvolili su ti posetu.
- Porasla si. - Znam.
- Za tebe ne znam. - Nisam više dete.
- Zaista si prelepa. - Hvala.
- I kako si... tvoja braća? - Boris i Bruno su dobro,
Ponašaju se kao budale, inače ništa drugo nema novo.
- Žudno je to. - Da.
- Zar nije vozio bicikl sa nekim pankerima? - Želišli da se igraš?
- Nisam došla da me podučavaš šta da radim. - U redu, samo budi oprezna u vezi svega.
- Kad ćeš se vratiti kući? - To neće biti tako skoro.
Medena žao mi je... rado bih te video pod drugim okolnostima
Barem znam da te uvek mogu naći.
Nedostaješ mi.
Žak Merin, da li još uvek poričete poznanstvo sa Mišelom Ardenom?
Već sam izjavio da ga ne poznajem. Ne znam ga!
Mišel Arden, ustanite da Vas Merin može bolje videti.
Kažem vam da ga ne poznajem. Ovakav nos bih sigurno zapamtio.
Da li priznajete da ste oteli glavnog sudiju kao taoca za vreme bekstva?
Koristio sam se pravdom kao svaki pošteni građanin.
Šta je tu loše?
Ništa, da vaše bekstvo nije preraslo i u otmicu.
Gospodine, u odeći iz 101 dalmatinca, bekstvo je svačije pravo i dužnost,
i to je biznis, takođe,
i da ne bih pričao u vetar,dame i gospodo, u svojoj ruci imam ključ. Možete li da ga vidite?
I znate li koja je to vrsta ključa? Slučajno je to ključ od mojih lisica.
Pogledajte! I znate kako se našao kod mene?
Jednostavno sam ga kupio od stražara za pola miliona starih franaka.
Gospodo novinari, draga poroto,
to je vaš sistem, koji tužilac zastupa i brani ga.
Počastvovani smo prisustvom. inspektora Broussarda,
koji sedi odmah do novinara. Inspektore! Pogledajte ovo sami.
Završio sam.
Kažite nam gospodine Merin zašto ste imali tako veliki arsenal oružja na mestu gde ste uhapšeni?
Vaša visosti, kako bih to objasnio...
Još od detinjstva, taj neobjašnjivi osećaj ranjivosti me je pratio.
Treba da ste mi zahvalni...
Analiziram ubice, pomažem policajcima, omogućavam više posla doktorima u urgentnim centrima.
Pred nama je lik jednog simpatičnog mladića.
Ali on je gangster, koji nije nikoga povredio,
bio čak nežan prema svojim žrtvama...
Sve je to predstava, maska koja krije okrutnu životinju.
Ne postoje dobri gangsteri, postoje samo gansteri i ništa više...
i pred vama stoji jedan takav.
Merine, vi počinjete da pucate bez razmišljanja, kad situacija nije više u vašim rukama.
Dame i gospodo, draga poroto, vi ćete danas odlučiti o pravdi
i doneti presudu.
Društvo koje ne kažnjava kriminalce, ne može se smatrati pravednim.
Znači ja sam državni neprijatelj br.1?! Tako?
Sve ovo je teško sranje.
Ja sam neprijatelj vlade, banaka, da, to je tačno.
Ja otimam od njih, iz razloga što ih ne volim,
ali kad kradem iz banke, nemam osećaj da kršim zakon.
Kradem od većih lopova.
Želite da me strpate u zatvor, bacite ključ i zaboravite me!
Napred, ubacite me onda tamo!
Ali zapamtite šta vam govorim, pobeći ću odande. Obećavam vam to!
Porota je sa osam glasova našla krivim i osudila...
Pjera Vondorina na 5 godina uslovne kazne.
Mišel Granžier na 7 godina zatvora.
Mišel Arden na 10 godina zatvora.
Okrivljeni Žak Merin na 20 godina zatvora sa maksimalnim obezbeđenjem.
Mart, 1978
- Imate li šibice? - Naravno, gospodine Žak.
Hvala.
- Zdravo, Lik. - Zdravo, Žak.
Zdravo.
Da li se namerno znojiš, ili je to normalno?
Mogao bi barem da mi odgovoriš. Ja sam Žak Merin.
Pa šta? Šta radiš u mom delu dvorišta?
Znaš, nije običaj da neko odbije kad nešto tražim.
Da, primetio sam.
- Usput, do sad sam tri puta pobegao. - Ja takođe.
Možda...
...bih voleo da probam još jednom.
- Ja sam Fransoa Bes. - Znam.
Kontrola.
- U redu je šefe, to je tanka folija iznutra. - U redu.
Gospodine Žak, vaš advokat je ovde.
- Šefe, hladno mi je i hoću nazad u ćeliju. - Za dva minuta, prvo da vratimo Žaka.
Dva minuta?
Zdravo.
- Šta ima? - To je priča iz Kanade.
- Ali ja nemam tvoj rukopis. - Onda ćemo ga odmah pribaviti.
Šefe! Šefe!
- Šta želiš? - Trebam svoj rukopis,
dao sam ga komšiji.
- Besu? - Da.
Hoćeš da mi učiniš uslugu i doneseš ga ovde, što brže možeš, molim.
- OK. - Hvala šefe.
Ako neko sazna za ovo, niko mi neće moći pomoći.
- Završila sam. - Ne brini,
Spašavaš moj život i ja ne želim da bude uništen tvoj.
- Da li sve ide glatko? - Već ide.
Mesin želi svoj rukopis.
- Imamo problem. - Odstupi.
Šta radiš ovde?
Hej, šta se dešava ovde?! Obojica unutra, brzo!
- Pištolji. - Hvataj!
- Idemo, skidajte odeću! Brzo, brzo! - Hej, šta se to tamo dešava?
- Požuri! Miči se! - Šta se dešava?
- Idemo! - Idem s vama,idem s vama!
- Uza zid! Lica ka zidu! Ajde!
- Tišina! - Momci, povedite me sa sobom.
- Spašavam ti život. - Kreći se! U ćeliju!
Idemo, idemo! U ćeliju! Ajde!
Slušaj me! Ti si zatvorenik, shvataš?! Zatvorenik!
Evo, hvataj!
Sedam, osamt... Stavite svoje ruke bliže jedno drugima...
Idemo, ne grči se!
Idi! Idi, budi tih!
Ni reč! Miči se!
- Hej, ti! Leži dole! - Brzo! Pokret!
Ko želi da ide sa nama? Idemo! Loše za vas! -Idemo!
Brzo, brzo!
Ne mrdaj! Spusti pištolj!
Spusti ga!
- Uza zid! Uza zid! Požuri! - Catch!
- Skidaj! Skidaj to! - Urađeno!
Daj mi svoje rukavice!
Fransoa, evo rukavica!
- Pokrivaj nas! - Šta? - Pokrivaj nas!
Ko se mrdne ubijam ga!
Okači konopac.
Stop! Policija konfiskuje ovaj auto. Napolje!
- Požuri! Baci kanap, brzo! - Napolje iz auta.
- Izlazi. - Napolje iz kola!
Napolje!
- Uskači! - Kris! - Ulazi unutra, brzo!
Uskači!
Idemo!
Šokantan kraj. Teror Crvenih brigada širom Italije.
Okončan ubistvom.
Aldo Moro je mrtav.
Vođa demokratsko-hrišćanske partije platio je životom
zbog svoje neprikrivene odbojnosti prema teroristima. Njihova pretnja je mogla biti izbegnuta.
Anonimni pozivalac primetio je parkirani auto blizu središta...
komunističke partije,
unutar kojeg je nađeno mrtvo telo Alda Mora.
- Gde si bio? Mogao si da mi kažeš nešto. - Žan-Lik, ima čast i zadovoljstvo,
da ti predstavim princezu Anu i princezu Kristinu.
- Dobro veče. - Moj rođak, Žan-Lik.
- I kao što vidite, naoružan je. - Da.
Sedite pored njega i opkolite ga svojom toplinom i šarmom.
Vidite, kako mu je to očajnički potrebno?
- Jel ovo pravo? - Sklanjaj ruke sa toga!
- Dakle, hoćemo li početi? - Bruno, dođi ovde na čas.
Moje princeze, izvinite me za časak. Žekajte ovde, odmah se vraćam.
- Šta ima? - Kakve su ovo kurve?
- Fransoa, to nisu kurve. - Onda, šta su?
Dve šarmantne studentkinje, koje žele da se prijatno provedu i mi ćemo im u tome pomoći.
Informišemo vas da državni neprijatelj br.1 je još na slobodi.
- Žekaj. - Zašto?
- Nemamo vremena za ovo. - Fransoa, seksualna strast...
je prirodna ljudska potreba.
- Nisam imao devojku 5 godina... - Žini šta hoćeš, posveti se svom sportu.
...dvojica zatvorenika je pobeglo sa Merinom,
jedan je ubijen, a drugi je uspeo da pobegne.
Begunci su naoružani. Uspeli su da nabave pištolj,
koji im je pomgao da uklone sve svedoke tokom bekstva.
- Fransoa, nemoj da pokvariš moje planove. - Idi jebi se.
Idemo. Tvoj prijatelj ne želi naše prisustvo.
Žekaj, čekaj! Dođite! Fransoa, sranje, isprepadao si ih.
Uključi TV.
- Ne veruj novinarima, samo brbljaju besmislice. - Mislim da ću otići u setnju.
Ama, šta ti je? Fransoa! Fransoa!
- To si ti bio na TV, zar ne? - Znaš odgovor.
- Žak Merin. - Ne, Merin.
Jacques Merine.
- Drago mi je da se upoznajemo. - Žak Merin, nama je drago takođe.
Policijski inspektor Vogie i poručnik Lerio.
- Zdravo. - Zdravo.
- Da li je tvoj šef ovde? - Ne, nije. ja ga menjam danas.
- Ima li uvek tako mnogo ljudi ovde? - Došli ste iz Pariza
da vidite koliko ljudi ima ovde? - Bez komentara, desetaru.
- Recite mi, koliko vas radi ovde? - Ovde, nekoliko desetina zaposlenih.
- Vidiš, šta sam rekao? Nije tako loše. - Nikako. - Bez sumnje.
- Zašto ste ovde? - Očigledno znate,
da su dva koljača pobegla iz zatvora. Imate li ikakvu informaciju o njihovim planovima?
- To su Bes i Merin. - I vi mislite da bi mogli doći ovde?
Nikad ne znate sa takvima, desetaru.
Budite oprezni, naročito sa onim nižim, zato što je veoma opasan.
- Naravno. - Naravno...
Henri, treba da idemo svojim putem. Imamo puno posla da završimo. Hvala, desetaru.
Šta može da se radi. Vidimo se kasnije.
Mislili smo da ce ih biti 5, ali oni imaju celu regimentu tamo.
Ne cvili! Žak i da imaju celu armiju tamo ne treba da se ponašaš kao pile.
Vidimo se.
- Da li vi govorite o falsifikovanom novcu? - Da, upravo.
I vi bi verovatno hteli da proverite moj sef?
To bi bilo lepo.
Imate li sudski nalog?
Ne ne, molim. Sudski nalog.
- Sudski nalog. - Da.
U pravu je. Imate li ovlašćenje, inspektore? Ja ga imam...
Imam izvrstan nalog, jasno metalan jedan. Idemo dedice, napuni torbu.
Ka sefu, miči se! Idemo, požuri! Otvori sef!
Ne bleni u mene, pomogni mu! Požuri!
Trči!
Ulazi unutra!
Ajde već jednom!
Drži!
Pokret!
- Sranje! - Šta? Zašto si stao?
Prokletsvo!
Pažnja!
Vod spreman.
Samo noga...
Vođe vodova. budite spremni za operaciju! Na desno!
Daj mi svoju kravatu.
Spremni!
Učvršćeno.
Žak Merin zajedno sa svojim kompanjonom Fransoa Besom...
pobegao je sa mesta zločina kolima. Gangsteri... - Dosta toga, u redu?
Ovako je bolje. Menjamo odeću...
Hvala za to.
Šta kažete da umesto u školu...
mi naparavimo izlet sa ujka Fransoa i ujka Žakom?
Sa mamom i tatom takođe, ako želite? Može?
Glasaćemo. Ja sam za. Fransoa, šta je s tobom?
Aha, dvojica nas je. A tatica? On se slaže takođe. A mama?
I klinci. Izvrsno, svi su za.
Super, savršeno!
Onda, idemo li?
- Pažljivo... pričvrsti. - Prokletstvo!
- Dođi ovamo. kako se zoveš? - Daniel.
Znaš li put do Šafroa?
Odvešćeš nas i ostaviti tamo. Dogovoreno?
Ne moram da ti kažem šta će se dogoditi ako...
Dobro.
Mozemo da pođemo.
Ajde, ajde, brže!
Nastavi, nastavi.
Brže, brže!
Dobar dan, gospođo. Kontrola.
Šta se dešava?
Kontrola.
Da li bi ste otvorili prtljažnik?
- Vrati naslon nazad i isključi radio! - Deco, vratite to nazad.
Bože, spasi nas.
Nastavi kretanje, molim. Brže, idi go.
Stop!
Madam, da li ste primetili nešto neobično? Proverićemo vaš auto.
Otvorite prtljažnik, molim.
OK hvala vam.
Samo sedite tamo u tisini.
Zdravo madam.
- Zdravo gospodine. - Zdravo.
- Da niste primetili nešto neobično? - Ne.
- Sve u redu deco? - Da.
- Moramo da proverimo vaš auto. - Ja sam na putu od 4 jutros!
- Kad ćete konačno uhvatiti tog Merina? - Odmakni se od vozila.
- Otvori gepek. - Šta se dešava? Nema ničeg tamo!
- Ne protestvuj, moramo da proverimo. - Rekao sam da nema ničeg tamo!
Možete ići, gospodine. Ajde već jednom!
Nema nikog ovde.
Daniel, doji bliže. dođi bliže, ne plaši se!
Uzmi, tvoje je.
Nagrada za tvoje nevolje, ali moraš da ćutiš o ovome.
Razumem. OK.
- Koliko si mu dao? - Sitninu, oko stotinu.
- Sto hiljada za ovu smešnu odeću? Pravi si biznismen. - Ajde!
- Dobar si. Idi - Hvala.
Zdravo.
Vojnici su upravo stigli.
- Ovde je. - Da li si siguran?
Mi mozemo preći ovde. Gledaj Dodaj to drvo. Sumnjaš li?
- Ne izgleda da... - Vidiš li ovo? Gledaj.
- On nije siguran. Vidiš? - OK?
Dobro, idemo.
Vidiš? Plitka je reka, vidiš i ne veruješ mi.
Oops, malo dublje ovde.
Sranje!
Dolaziš.
Drži se za to.
Dobro, dobro.... pazi, ima rupetina dole!
- Evo, drzi. - Šta radiš?
- I'll thow the money on river bank. - Cut it out! It's too far!
- Smiri se! Opet mi ne veruješ? - Ne bacaj to. Ne čini to, suviše je daleko!
- Sranje - Stop! Gledaj!
Vrati se Frans! Fransoa!
- Sranje! - Fransoa,, odvuče ga struja!
- To je tvoj deo! - Dobro onda.
- Kakvo je ono žbunje tamo? Gledaj Žak! - Mali čamac. Zezaš me.
...i potraga cele oblasti nastavljena je celu noć,
uprkos naporu pasa, helikoptera i naoružanih vojnika,
moramo da vas informišemo da je njihov trud ostao bez rezultata.
- Zdravo. - Zdravo. - Zdravo.
- I? hoćes li mi kupiti piće? - Šampanjac, najbolji koji imate.
- Volite li Crystal? - Da, naravno.
Daj mi bocu.
- Kako se zoveš? - Silvia.
A ti? Kako se ti zoveš?
- Žak! Žak! Žak! - Znači to je moje ime? Šta je to?
- Žitala sam svoj horoskop jutros. - I? Šta piše?
Da ću se zaljubiti.
Pariz, Juli 1978.
I, Izabella? Gde je moj poklon?
- Hvala. - Možemo li početi?
Budi hrabra, Izabela, napredovaćeš sa mnom.
Zašto to radiš?
Zato što ne volim zakone.
Ne volim zakone i ne želim biti rob budilnika celog svog života.
Ne želim da stalno zamišljam da živim. Ne želim da mislim,
kako radim pola godine, da bih mogao nešto da kupim.
- Ne. Ne! - Šta očekujete od života?
- Novac? - Novac, novac! Svi vi...
samo milsite na njih, sve vreme, uvek isto. Ali ja sam sasvim drugačiji.
Šta zapravo ja radim? Tražim novac tamo gde i jeste, što znači u bankama.
Posmatrajući politiku, da li ste levičar ili desničar?
Nijedno. Mislim da je politika prljava igra. i bolje biti podalje od nje.
Ne verujem nijednom političaru.
- Smatrate li sebe opasnom osobom? - Opasan... I u odnosu na Vas?
Ne znam, možda sam opasan. Ne znam. Zašto pitate?
Zavisi prema kome. Na primer ja se ne salim s policajcima...
Snimi ovo!
Dobra slika, objavi je!
Opasan... Verovatno da. Ja sam verovatno opasan.
- Šta mislite koliko ćete živeti? - Starac! Iskreno, ne mislim da ću ziveti tako dugo.
Jednog dana pucaće dok me ne ubiju, to je sasvim logično. Prirodno.
Za onog koji je bio zatvoru sa maksimalnim obezbeđenjem, nema vise pravila.
- Kao ja, ja živim bez pravila. - Bez pravila i nade?
- Imate neke planove u budućnosti? - Imam mnogo planova. Planovi...
Zatvoren u zatvoru sa maksimalnim obezbeđenjem. Živeo sam tamo 5 godina.
Možete li to zamisliti? Celih 5 godina! I želim da oslobodim sve one koji su sad tamo!
Video sam tamo, kako lome ljude, kako ih uništavaju.
Ali naš ministar, gospodin Alan Perfit on to još ne zna,
ja sam izvrstan pucač i mogu ubiti nekoliko sudija.
Da li Francuskoj treba banda Bordelo? Da li nam trebaju Crvene brigade.
Neka oni sami odgovore na ova pitanja. Ako je potrebno da odem u komšiluk,
da treniram sa Palestincima, ići ću! Onda mogu da se useru od straha!
- Želite li nesto da popijete? Kafu? - Sa zadovoljstvom. - Sećer?
- Žak Merin. - Da? - Pisu o tebi u "Pari Maču".
Nije ni godina prosla.
Danasnji meni, jagnjeći but. Muka mi je vise od ove engleske hrane.
"Ako bude potrebno da se pridruzim Palestincinma, ići ću..."
"ako bude potrebno, započeću nasilje kakvo Francuska do sad nije videla".
- Rekao sam i uradiću to. - "Ja sam ekspert za eksplozive". Moron!
- Dalje? - "...mogu ubiti nekoliko sudija"
- Kakva je ovo glupost?! - Nije glupost.
- To je revolucija. - Šta? - Revolucija!
Mi smo kriminalci, ne revolucionari. Mi ne želimo da srusimo njihov sistem.
Vidis medena? Tipična mala plačljiva devojčica.
Sam je mali, njegovi ideali su mali.
Ja ne koristim svoju snagu uzalud i ne pozivam na osvetu protiv drzave.
- To je to! - Da, to je to.
Dobro, onda neću potpistai tvoj časopis.
Možes da obrises dupe s njim.
- Molim te stani. Fransoa, dođi za sto. - Ja ne radim na takav način.
Jednostavno treba znati koristiti medije. To je sve.
- Moramo da razgovaramo. - Bilo kad. Ali sad za sto.
Pozivam te za sto.
Imam veliki plan. kidnapovaćemo milijardera.
- Šta da radimo? - Kakvo je to pitanje? Misli o tome.
Kazem ti, jedan koga sam izabrao je debela svinja.
Matori prdez koji tera ljude da zive u pacovskim rupama.
To je ozbiljna stvar, mozes da mi verujes. I onda... Znas sta ću posle uraditi?
kupićemo bazuke i napasti zatvor.
Slusaj Žak, ako napadnemo zatvor, opet zasto ne.....
- I onda? Kako mislis da me uvučes u sve to? - Posle svega... - Očigledno ti se nikad nećes zaustaviti.
Ti zelis da unistis sistem, a suprotno ja hoću da profitiram na njemu.
prosto ti si budala, ne shvatas posledice
- Budala? - Budala - Sta je ovoj budali? Uopste te ne razumem.
Sarthe, jun 1979.
- Zdravo, kako ste? Da li je gospodin Lelievr kod kuće? - Ja sam njegov sin. A vi ste?
Inspektor Vaugier, policija. Mozemo li da uđemo?
- O čemu se radi? - Da li posedujete nekoliko kuća koje rentirate?
Želeli bi da porazgovaramo o tome.
Sačekajte.
Hvala vam.
Dva policajca su ovde i žele da razgovaraju s tobom.
- Kako mogu biti od pomoći gospodo? - Primili smo žalbu od...
nekoliko stanara vasih stanova, koji se odnose na lose zivotne uslove.
Trazimo od vas da pođete sa nama u policijsku stanicu.
- Ne možemo li to nekako resiti ovde? - Molim, na sta bi to ličilo.
U tom slučaju idemo. Nadam se da nećemo ostati dugo.
- Charli, kaži da spreme auto... - To neće biti potrebno, mi imamo svoja kola.
- Mi vas mozemo vratiti. - Odlično, idemo onda.
Hvala na razumevanju.
Od sad vi ste u rukama Palestinske oslobodilačke organizacije.
Šta? Palestina? Kakva je moja veza sa tim?
Mi rentiramo apartmane u Parizu i ja nisam Jevrejin.
U čemu je razlika?
- Platićete mi. Ja sam Žak Merin. - Mesin? - Tačno.
Koliko dugo ću ostati ovde?
Zavisi od vas. Ako zahvatite duboko u svoj novčanik mozete ići kući.
- Koliko trazite? - 10 miliona u kesu.
- 10 miliona? - Da.
Ma da... 10 miliona je previse. Razočaraću vas, ali ja sam 82 godine star, radije ću biti ubijen.
- Onda nasm dajte 8. - Ne. - Nisam razumeo. - Ne.
da li mislis da smo moroni, matori prdežu?
- / i možemo otići razdvojenim putevima! - Ne!
- Koliko onda mislis da platis, ti siromasko? - Sest... u 4 rate.
Aha, u 4 rate?! U 4!
Ovako, platićes u tri rate, a ako pokusas da me zajebes,
Ubaciću metak u tebe, besplatno! Shvatas to? - Da.
- Razumeo? - Da.
Žasna reč poslusnog starog čoveka.
Izvrsno, zaista dobar konjak. Mi nismo različiti gospodine Merin.
Obojica volimo lep život i znamo kako da ga ostvarimo,
Moramo krasti od postenih ljudi koji tesko rade. I zasto da ne?
O čemu pričas? Nista zajedničko mi nemamo. Ti si eksploatator, a ja sam revolucionar.
To nije isto.
- Gospodine Merin, kakva je razlika između revolucionara i gangstera? - Šta je to, zagonetka?
Revolucionar bi me već upucao u glavu i ostavio moje telo u gepeku,
u međuvremenu gangster vrsi otmicu, jer želi novac i onda ću ja biti slobodan.
Sto ćete vi takođe uraditi?
Zaboravljas treću opciju.
Uzeću ti pare, upucati u glavu i ostaviti tvoje telo u gepeku.
- Sta kažes na to? - U tom slučaju, sve sto o vama pise u novinama,
Mesin je častan gangster, on stoji iza svoje reči, sve bi postalo kojestarija.
- Žak, gledaj! ...kompanjon trazenog Žaka Merina,
Fransoa Bes, s kim je pobegao iz zatvora Sante
Merine...
Posle nekoliko meseci Bes se odvojio od državnog neprijatelja br.1
Belgijska policija uhapsila je Besa sa tri ortaka nedaleko od Brisela,
u saradnji sa francuskom anti-terorističkom jedinicom.
Belgijska policija... - Samo najveci moron...
moze biti uhvaćen od belgijske policije.
Koliko ga ja poznajem on neće ostati tamo dugo.
Your excellency, i invite you to the table.
- Za sad, nista posebno se ne desava. - Samo osmatraj.
- Već jako dugo čekamo ovde. Kad ćemo poći po novac? - Neka ga neka čeka. Uvek je bolje čekati...
- Žekaj, neko staje pored Lefebrovog auta. Daj da pogledam.
Supak, video sam to.
To su policajci, bagra.
Ajde da testiramo čvrstinu njihovih stakala.
Znači doveo si pandure? Evo ti!
Hteo je da me zajebe! Samo malo.
Ima ih jos, Idemo!
Tvoj govnjivi sin me prevario, pričao je sa policijom.
Kunem se, to se neće ponoviti.
To je u tvom interesu, veruj mi.
Imam dve dobre vesti.
Prva: dedica moze kući zato sto je njegov slavni sin...
platio prvu ratu otmice. I druga novost... gledaj...
Drzi to. slikacu te. "BES: MESIN JOS BEGUNAC"
Kazi ptičica. Jedan, dva, tri... ptičica.
Gotovo.
Ovde!
Život je lep i pun iznenađenja.
Zdravo. Dobrodosli.
- Ako mi dozvolite, ja bih vam pokazao... - Smiri se, uzeću ovaj.
- Odmah ću doneti ključ. - Pozuri!
...la la la, zivot je lep.
Pokret!
Gde su policajci?
A mi smo ovde.
Probaj ovaj.
Koliko je to?
- Predajem se. - Uhapsen si.
Da li ti se sviđa?
Evo.
Prosle godine, u maju 1979, kad je Merin bio osuđen na 20 godina zatvora,
jedino o čemu je mislio, kako da pobegne, zato sto ima potrebu...
da privlači paznju i čuva svoju reputaciju "Državnog neprijatelja nbr.1".
Pariz, avgust 1979.
Charli!
Charli Bauer, nevidljivi čovek.
- Nije lako biti s tobom zajedno. - Znas, imam jako malo vremena, Žak.
Organizacija, drugovi, kojima treba da raportiram...
Potpuno sam zaboravio, tvoji ultra-levičarski drugovi zele da ti zahvale...
za pice, jelo, izlaske. Da li je to istina? - Mislis da sam unistis sistem?
Ne, ne mislim, ja znam to. Znam sta radim.
Da li si čitao novine? I moju knjigu?
- Da li si čitao moju knjigu? - Neke delove. I nije od onih koje se meni sviđaju,
zato sto u njoj nema ničeg sto mene zanima.
niti za sta se ja borim...
reći ću ti ovako,
da smo se sreli za vreme rata u Alziru, borili bi smo se jedan protiv drugog.
- Znam to i ubio bih te. - Ne shvati pogresno
samo zato sto nemamo...
OK... moram da idem kući, porodici.
- Ostajemo u kontaktu - Da.
- If you need something don't be shy. - It'll happen soon, friend.
Kakvo je ovo ponasanje? Gde su ti maniri?
- Kakvi maniri - Vrckas guzicom pred mojim prijateljima.
- Sta bih ti trebao reći. Ti si samo jeftina kurva. - Šta?
- Treba li da te podsetim gde sam te kupio? - Ti si me kupio? Niko nikad me nije kupio!
- Svako sa puno novca. - Kazem ti da me niko nikad nije platio!
Nikad se neću prodati! Da me cenis imalo,
ti ne bi tako govorio. - Ti govoris o respektu? Dođi ovamo!
Hoćes da govoris o postovanju? U isto vreme se ponasas kao kurva pred mojim prijateljima!
- Koji prijatelj? - Ćuti! Slusaj me.
On je bio u zatvoru sa mnom. U zatvoru! I to je dovoljno.
Fransoa je bio tvoj prijatelj, ali uvek mora biti sve po tvome, zato si sam!
Tako ćes i zavrsiti... sasvim sam!
- Zasto? Zelis da me ostavis? - Zasto pričas o tome?
- Silvia, ne volis me vise? - Ostavi me na miru.
- Ne volis me vise? - Zelim da odemo. Da odemo.
- Otićićemo, medena. - Uvek lazes. - Ne.
Nigde nećemo otići. Ubiće te. Bićes ubijen. - Ne, niko neće umreti.
- Obećaj to. Obećaj to! - Obećavam, niko neće umreti.
- Charli. - Zdravo.
Hej maleni. Moj mali muskarac.
Ti si moj mali muskarac.
Ne, to nije tvoja mama. Draga, ugosti goste.
Odvratni uslovi, i istovremeno pokusavaju da te slomiju, i da te ponize.
Istina. Zaključaju te i onda mogu da naprave zivotinju od tebe, zivog mrtvaca.
Moramo da srusimo taj represivni, agresivni sistem,
čije postojanje je bazirano na pravosuđu.
Da li si svestan, da giljotina u poređenju sa zatvorom sa maksimalnim obezbeđenjem...
izgleda kao pomilovanje?
1) unistiti zatvor 2) osloboditi drugove
3) stvoriti zajedničku armiju.
Ti hoćes da sjebes sistem? Ti si samo gangster.
- Pljačkati banke i ne... - Banaka će uvek biti.
Sta uradis s novcem posle pljačke? Kupis skupoceni nakit svojoj devojci i kola za sebe.
Zapravo ti ne ratujes sa sistemom već ga podrzavas.
- Pobegao sam iz zatvora nekoliko puta. - Koliko puta si bio uhvaćen?
- Da li si ikad razmisljao o tome? - Nikad vise me neće uhvatiti.
Moraće da me ubiju. Neće imati drugi izbor.
Inače, ja nameravam da umrem prirodnom smrću.
Medena! Gde ides?
- Dobro, dobro. - Nista ne smem da kazem pred njom.
Odsekla bi mi muda.
- Sta radis to? - Rasčisćavam vazduh.
- To je lose za tvoje zdravlje. - Stani! Mislis da će te cigare ubiti?
Nikad se ne zna.
- Kazi mi da si srećna. - Volela bih da odemo daleko odavde.
Ostajemo jos malo i onda napustamo zemlju.
Ne brini ako smo zajedno, nista nam se neće desiti.
Volećemo se zauvek.
Ti si moje blago.
- Volim te. - I ja tebe.
To je Žarli.
- Da li znas Daliea? Žak Dalie? - Fasistički novinar.
Korumpirani novinar koji radi za mizerne novine...
Žitaj ovo. Žitaj!! Žitaj na glas!
- "Merin, gangster bez imalo časti". - On pise o meni!
"Vrsta koja ne stoji iza svoje reči i potkazuje svoje prijatelje". Magarac!
I sta nameravas?
Idemo.
U kola! Ulazi u kola!
Charli!
Otkrij mi, tvoj časopis "Minute" je jedini za zatvore sa posebnim rezimom?
"Minute" je suvise ekstreman. Žim dobijem pare za intervju otićiću da zivim na ostrvu.
Na ostrvu? Zasto ne na francuskoj rivijeri?
Francuska? Mozda dok je Francuska bila ponosna i postovana... Ali onda, kada je četrdesetih opkoljena od Hitlera
i 20 godina kasnije od Afrikanaca i Arapa takođe.
- Mislis da Alzir ne pripada Alzircima? - Da li Amerika pripada Indijancima?
Ko pravi zemlju jakom, divlji ili beli čovek?
- Nekad si bio policajac. Sta mislis o njima? - To su idioti, gomila idiota.
Trebao si da vidis kako puze pred tobom veliki Žak ovde, Merin tamo,
prezirem ih.
U oktobru 1961 policija je bila sasvim drugačija. Znalo se kako se suprostaviti kriminalu.
Ali onda su oni imali starog Papona. Bio je moćan sef.
Na tvom mestu ja bih obratio paznju na Broussarda. On ima neke namere s tvojom ćerkom.
- Mislis da bi bio u stanju da uradi nesto? - Sta znas sta je sve u stanju takav tip da uradi?
- To je istina. I kakav savet mi dajes? - Hoće da te ubiju.
Siguran sam.
Žekaj ovde!
- Hoćes zvaku? - Ne.
Kalashnjikov je odlično oruzje.
- Dallier! - Idi.
Evo nas.
Idi!
Ovim putem.
Idi, nastavi. Brzo! Pokret!
Počinjemo li intervju?
Govoriću sa Žak Merinom koji je spreman da odgovori na moja pitanja.
- Da li ste vi Žak Merin? - Možda.
Znači, vi ste Žak Merin.
Ne znam sta ti je rečeno, ali izgledas nesto nervozan.
- Jesi isperapadan ili? - Samo Vam se čini.
Nisi opusten.
- Sokiran sam. - Zasto si sokiran?
Posle svega dosao si da me intervjuises.
Da li ste vi kidnapovali gospodina Lelievre?
- Spusti mikrofon. - Sta je to? - Rekao sam da spustis mikrofon!
Skidaj se! Želis intervju? Sad ćemo to da uradimo.
Ali prvo moramo da te pregledamo. Ajde, skidaj se! Sve skidaj!
Znači dosao si ovde zbog intervjua.
Skidaj se! Mogli bi da pomisle da pripada nama, a nije tako.
- Ali vi ste rekli... - Pokret!
- Tebi uvek treba materijal, zar ne? - Na sta mislite?
I stavljamo lisice.
- I sad, dragi moj... malo ćemo se igrati. - Ruke! Ruke iza leđa!
- Merine, mi smo... - Tisina! Ja govorim sada!
- Slusajte me... - Zavezi!
Objasnjavam sta će se desiti. Dallier neće napraviti intervju...
...ali Žak Merin će postavljati pitanja. - Žekaj, ne čini to!
- Kako se zoves?! - Sta? - Tvoje ime! - Žak Dallier.
Žak Dallier. Tačno, Dallier. To je ime ovog smrada!
- Za koga radis? Za koje bedne novine radis? - "Minute".
- Sta? - "Minute". - A da, za "Minute", fasističke novine.
Da li si ti napisao ovo? Da li si napisao članak o meni? To je tvoj članak, zar ne?
- To nije moj članak. - Savetujem ti da me ne lazes!
To si bio ti! Ti si napisao članak!
Sta? Napisao si da sam nečastan prema mojim prijateljima!
Ja ne postupam tako s prijateljima. Ocrnio si me!
Moj prijatelj je ovde. Pitaj ga da li sam častan čovek!
Ja sam častan!
Novinaru, koji pise sranja o meni, ja lomim vrat! Lomim!
Pokazaću ti kako se to radi u Alziru. Gledaj! Umires, supčino!
Dosta je. Stop! Ne budi fasista kao on!
Stop! Ako hoćes to, upucaj ga i zavrsimo s tim.
Imas pravo.
Nije neophodno! Već smo napravili suvise buke.
Ionako je mrtav.
- Žitao si novine? - Zasto?
- Taj budalas Dallier je preziveo. Ko bi to očekivao? - Preziveo? Tako? Jos bolje.
Bolje? Sta je tu bolje? To je katastrofa! Rekao sam ti da ne saljes sliku.
Žak i novinari, koji te gotive su sokirani!
On čak nije bio ni novinar, samo običan pacov.
Sudi kako hoćes. Izludeo si novinare! Napao si jednog od njih!
- Oh, jednog od njih. I sta? Samo jednog. - Žitaj sta pisu novine.
Od sad, moj prijatelju, snosi posledice sam.
Zdravo moja ljubavi. Ako slusas ovu kasetu moja mala Silvia,
ja neću biti ovde. To je samo moj glas, moj glas za uspomenu .
To je to moja bejbi tvoj čovek je mrtav. Ubijen u baražu od policijskih metaka.
Znas mačkice, čovek koji je izabrao život rata, pljačke,
ne može umreti prirodnom smrću.
Na kraju, nije vazno, ako budem sam dok me ubijaju.
Moja smrt je kao beznačajna avionska nesreća, ili nesrećna koincendencija.
Znas, smrt zapravo ne postoji.
Smrt ne znači nista onome koji je znao kako da zivi.
Mogu reći da nisam straćio svoj život.
Nisam voleo zakone, imao sam drugu ljubav...
...ljubav za ženu, za tebe .
postao sam gangster. Bio je to moj izbor.
Izabrao sam takav život, lak. Kriminalan,
moje žrtve su uvek ili skoro uvek bili prljavi, odvratni bogatasi.
Posle svoje smrti neću vise imati krivice, zato sto ću platiti za sve.
To je čudno, ljudi misle o tebi da si heroj.
ali iskreno, u svetu gangstera heroji ne postoje.
U ovom svetu ima samo ljudi koji žive van zakona.
Umro bih sa pistoljem u rukama čak i da ne mogu da ga upotrebim.
To ne znam, ali znam ovo...
Ako slusas ovu kasetu ja sam u ćeliji odakle ne mogu da pobegnem.
2. novembar 1979.
Tvoje novine Robert.
Barre otplatio svoj dug Robertu Boulinu
Opet su puna sranja...
Zaboravite to.
Izlazi napolje! Izlazi napolje!
Zena izlazi napolje... sa psom.
Ide dole na Billiar. Ide prema Monceniju.
Pojaviće se za 3 sekunde.
Ovde Dom. Šta se dešava?
Ona gleda okolo.
Žovek izlazi iz zgrade. Gleda okolinu.
Sad je blize... On je na Billiar.
- Šta se dešava? - On produzava ka Monciniju.
Prolazi pored mene. Ide svojim putem.
Da, vidim ga, on je na Billiar.
Izgubio sam ga!
Gégé, vidiš li ga?
ponavljam, ne znam gde je nestao.
Prokletstvo!
Vidim ga. Korača polako, ali se ne zaustavlja.
Sranje! Šta da radim, ako me pronađe ovde šefe, šta bih trebao da uradim?
Opusti se Gégé, neće te primetiti. - Dolazi, dolazi!
Gleda u kamion. Dolazi blize!
To je sve. Isključujem se!
Gégé.
Gégé!
- Ne vidim ih. - Kako mislis, ne vidis ih?
Bili su odmah do mene, ali sam ih izgubio. Vidis li ih? Ja ih ne vidim
Dobro, samo se smiri.
Ne vidim nikog... Upravo se pojavljuju!
Idiot!
Vidim Merina! On je sa devojkom u svom BMW.
83CSG75. Ponavljam...
Gégé, on se vraća ka tebi.
BMW ide nazad ka meni.
Stao je.
Oboje izlaze iz kola, ona prva.
Ona ulazi u zgradu. On izlazi iz kola.
Korača ka meni. - Smiri se, ostani smiren.
Dolazi ka meni. Dolazi ka meni! Sta bih trebao da uradim?
Govori Gégé! Žujes?
Gégé!
Otišao je od mene. Zamalo sam se usrao u gaće. Sranje!
Stavlja stvari u gepek.
Ona ulazi u kola.
- Idu svojim putem. - Vidim ih.
Pomeramo se ka Monceniju.
- Za nekoiko dana ću ići u Milano da vidim Charlija. - Milano? Zašto?
- Moram. - Zašto?
Zeli da me upozna sa nekim prijateljima iz Crvenih brigada.
- Hoćeš li me povesti sa sobom? - Ne mogu. Mozda sledeći put.
BMW prošao kraj mene. Ide prosečnom brzinom.
- Ne budi žalosna. Možeš urediti novi stan, dok sam na putu. - Ne bez tebe.
- Osumnjičeni stoji tri auta ispred mene. - Svim kolima: Pokret ka Porte de Clignancourt.
Vratiću se uskoro.
To je Dom. Prilazimo Cornenau.
- Voliš li me? - Naravno.
Osumnjičeni prošao kroz zeleno svetlo. Svim jedinicama: Operacija počela!
Ovo je Gégé. Idem ka Clignancourt.
Sranje!
Znaš li da sam rođen pola kilometra odavde?
BMW se približava skveru.
BMW dolazi do skvera.
Sranje!
Idi napred, idi.
Napolje! Napolje! Rekao sam napolje! Jesi razumeo?!
Idemo! Pokret, brzo! Na zemlju! Na zemlju!
- Lezi dole! Ne mrdaj. Prestani da vristis! - Ubili ste mi psa!
- Drzi je. Začepi usta. Ćuti! - Ubili ste mi psa!
Drži je. Drži je! Prestani da vrištiš!
Pas je ovde. Odnesi ga do veterinara.
Zabrani pristup ovde.
Gde je kamion otišao?
Gotovo je. Mrtav je.
Preveo Zoran B.